VALÈNCIA. “Experience” És la paraula màgica. El mot que el màrqueting ha posat de moda a força d’insistir en què l’experiència del consumidor durant el procés de compra és determinant per a que caiga rendit als peus d’una marca. I per això les firmes invertixen tants diners i esforços en crear-li una sèrie de sensacions positives inesborrables. A la Fira del Llibre no li fa falta, això. El seu charm natural fa que cada abril el nostre subconscient torne a casa sobreestimulat per tot un univers d’experiències que envolten el necessari fet de comprar un llibre. Estes en són només 40:
- Estrenar la roba de primavera que portes comprant-te des de gener (“a deo Amancio gratias”) i recordar-te’n que de menut ho feies el Diumenge de Rams. I pensar que el canvi d’efemèride ha sigut a millor.
- Desdejunar en el Kiosco La Pérgola de l’Albereda per a fer temps fins que òbriguen la fira i, tot i estar fart de dir que això de les creïlles fregides dins del pa és una gorrinada, sampar-te el mític entrepà “superbombón” sense dir ni piu.
- A la vista del pobre paio que deu estar suant la gota grossa mentre signa sota el trage de peluix del ratolí Geronimo Stilton, sentir-te afortunat per poder anar vestit amb la susdita roba de primavera.
- Comprovar que enguany la playlist del fil musical és la mateixa de tots els anys, i que Jaume Sisa continua donant la benvinguda fins a l’extenuació.
![](/public/Image/2016/4/11182203_682043901907460_7993253417159956376_n_NoticiaAmpliada.jpg)
- Dir que evitaràs comprar en les casetes de les grans superfícies perquè tu dones suport als xicotets llibreters malgrat passar-te la resta de l’any cremant la targeta de crèdit a la Fnac.
- Pensar que molaria molt que en la llibreria Bartleby et contestaren quan els demanes que et recomanen un llibre: “preferiria no fer-ho”.
- Passar per davant de la caseta de l’editorial infantil Andana i que se’t desperte l’instint maternal a pesar d’agradar-te els xiquets el mateix que a Herodes.
- Comprovar amb quina nova antologia d’Estellés ens sorprendran enguany les editorials valencianes, i pensar que al pas que anem les recopilacions superaran la seua obra.
- Enamorar-te de l’escriptor Roc Casagran (metafòricament).
- Enamorar-te de l’escriptor Roc Casagran (literalment).
- Anar en cama crua per primera vegada en l’any i donar-te pressa en gaudir d’eixa sensació tan plaent perquè les indefugibles bombolles t’apareixeran en 3, 2, 1...
- Anar al Trivial que organitza Joanjo Garcia amb motiu del 30 aniversari de Bromera i pensar que, en broma en broma, el cabró acabarà fent d’això una professió.
- Sentir-te malament perquè en ple canvi climàtic tu estàs creuant els dits per a que no ploga.
![](/public/Image/2016/4/11052481_682043965240787_7107447322326772098_n_NoticiaAmpliada.jpg)
- Especular davant les hordes d’escolars que estan allà d’excursió quins seran els 10 xiquets que continuaran sent lectors de majors.
- Especular davant les hordes d’escolars que estan allà d’excursió quin serà el xiquet que continuarà sent lector de llibres en valencià de major.
- Especular davant les hordes d’escolars que estan allà d’excursió quins seran els 100 xiquets que seran escriptors de majors.
- Comprovar que hi ha algunes editorials valencianes interessants de les quals no has llegit un sol llibre, només per com de lletges són les seues portades. I tindre ganes d’enviar-los un anònim suggerint-los que canvien de dissenyador gràfic. O que ja va sent hora que en contracten un.
- Vore quin músic valencià traurà llibre enguany.
- Anar a fer-te una cervesa al quiosquet de més a fer la mà, només perquè allí tenen papes Maribel que, com tothom sap, són de les millors del País Valencià.
- A la vista del fum d’editorials i llibreries que s’han batejat amb motius marítims (Onada, Carena, Drassana, Balandra, Tabarca, El Puerto, Voramar...), dictaminar que potser se’ns estiga anant de les mans això de la mediterraneïtat.
- Comprovar que, com la majoria dels anteriors, el cartell d’enguany també és ben boniquet, i preguntar-te per què la fira té tanta sort amb això i altres esdeveniments tan poca.
- Proveir-te de bosses culturetes per a poder passejar-les i fer postureig la resta de l’any.
![](/public/Image/2016/4/10441413_659494717495712_5265229958664205244_n_NoticiaAmpliada.jpg)
- Anar a dinar a la agradabilíssima terrasseta del restaurant del Museu de Belles Arts, El Menjar amb Viracre, i preguntar-te de nou (infructuosament) què significa això de “Viracre”.
- Tornar a plantejar-te si l’entrada principal del Museu de Belles Arts hauria de ser la porta actual, o la que dóna a Vivers. I pensar que quina llàstima que s’haja tractat tan malament un museu tan interessant.
- Escoltar els reclams de la megafonia, i recordar cagades mítiques en la pronúncia escoltades en anys anteriors com “Llibreria-Bar Levi” o “Estellés, animal de rècords”.
- Comprovar totes les noves editorials que han sorgit en els últims anys i preguntar-te: “però no deien que no es venen llibres i que el sector està en crisi?”
- Flipar amb la portada d’“Inventari mínim” de Miquel Nadal.
- Passar per davant de la caseta de Nueva Acrópolis i preguntar-te què dimonis fan allí.
- Passar per davant de la caseta del Ministeri de Defensa i preguntar-te què dimonis... ostres, no, enguany no estan!
- Esbrinar si hi han hagut casetes que, com amb el govern anterior, han baixat les persianes al pas de les autoritats el dia de la inauguració, o enguany ja no.
- Dir això de: “a vore si l’any que ve ja està Canal 9 ací retransmetent-ho tot”.
![](/public/Image/2016/4/1535663_509361942508991_7946835282691818360_n_NoticiaAmpliada.jpg)
- A la vista de determinada literatura juvenil, donar gràcies perquè en la teua època no existira.
- Congratular-te que enguany, per segona vegada, la Fira està en marxa el 23 d’abril, recordar que el Dia del Llibre el va inventar un valencià i envejar els catalans per tindre tan consolidada eixa meravellosa festa laica.
- Fer-te la primera orxata de la temporada i repetir-te que, com en el suc de taronja, no té res a vore l’envasada amb la natural.
- Arramblar amb tots els marcapàgines possibles, que tots sabem que després desapareixen misteriosament per casa.
- Anar a la presentació del llibre de la jove Carme Morera i demanar-li que et conte què li va contestar a Rita Barberà quan li va dir la frase que dóna nom al seu blog, “Me das un beso, bonita?”.
- Decidir que si et toca la loteria et compraràs un dels “xalets dels periodistes” de Blasco Ibáñez.
- Fer un pícnic + becadeta en la gespa, i preguntar-te després si això està permés. I tornar-te a plantejar si estàs a favor o en contra del fet que es xafe la gespa.
- Jugar a buscar el teu pròxim follamic potencial entre els desconeguts en base només als llibres que porten a la mà, considerant Leonardo Padura matrimoni automàtic i Paulo Coelho expulsió directa. Si damunt és “El Alquimista”, arrancar a córrer en direcció contraria.
- Anar a la presentació del llibre “Cocina sana para disfrutar” de la famosíssima bloguera Isasaweis i dir-li que ella tindrà més followers que ningú, però que el llibre “La Cuina de la Serra de Mariola” d’Ana Valls és millor.
![](/public/Image/2016/4/11188156_682044075240776_6148137903175825313_n_NoticiaAmpliada.jpg)