Hoy es 15 de agosto
VALÈNCIA. L’equivalent al Resacón en las Vegas valencià seria alguna cosa així com Ressacot a Cullera. Ara que és època de celebrar moltes bodes, arriben acompanyades pels comiats - despedidas en castellà - o bachelor’s party en anglés. Que és una cosa que no entenc açò de l’anglés, el bachelor és un llicenciat i alhora un solter, com si tots els fadrins foren sabuts. En italià és encara pitjor perquè un addio al celibato implica que tots es casen vèrgens, i com això està més passat que les pel·lícules d’Esteso i Pajares ara proposen el terme addio al nubilato que seria més bé un adéu al festeig. Esta celebració dels comiats de solter és ja part de la nostra cultura festiva, el problema és que últimament s’està embolicant un poc, i de vegades te’n costa més el comiat que la boda, i no parle de diners, que també, parle de disgustos. Encara que abans eren encara pitjors, ja que el comiat era cosa només d’hòmens i consistia fonamentalment a anar a “cales”, apòcope de “ca les xicones” o “ca les llumenetes”. La qüestió és que això ara ja no és la norma habitual, i la festa prèvia a la boda sol ser un “tot per l’aire” etílic i ensucrat en el qual tots han de fer veure que s’ho estan passant mel de romer. Per si no heu celebrat el vostre o vos han convidat a un, ací passe a explicar els diversos tipus de comiats de solters existents.
El “de parelles”
Com ells dos són inseparables, han de fer també junts el pas de dir adéu a l’època de ser fadrins. Açò sol passar perquè o bé estan tan de temps junts que només tenen amics en comú i ja no en tenen de propis. O bé perquè un dels dos no es refia de la seua parella i del que puga passar en el comiat, i preferix vigilar-lo de prop en la festa. Si vos conviden a este tipus de comiats de soler oblideu-vos de les “pililes” al cap i penseu en les disfresses que els ficareu als nòvios. Perquè clar, han d’estar disfressats els dos, i a ser possible a conjunt. Darth Vader i Leia si són frikis, de futbolista i arbit si són futbolers, de Mario i Luiggi si són dos xics, de Vegeta i Bulma si tenien el carnet del Babalà, o de retor i de monja si són… esta disfressa val de comodí. Estos comiats solen tindre una durada d’un dia, dos si impliquen llogar un xalet, i un preu aproximat de 50-100 euros per persona.
El 'De Poble'
Es queda de vesprada a anar agafant ritme de competició, el que es diu l’escalfament. Encara que en compte d’escalfar els músculs el que escalfes és la gola a base de cassalles. Després sopar al bar de poble, on es fa una taulà en amics i família (sol estar convidat el cunyat i algun cosí). Minibús a la discoteca, tots en la mateixa camisa, i a les 6 a casa bufats/bufades cap a casa. Esta versió en femení sol incloure bandes de fallera, regalets, diademes de colors, xarangues i pot incorporar algun stripper. La versió masculina també pot incloure stripper però la parafernàlia és molt més d’anar per casa, ja que al grup de whatsapp creat per a l’ocasió no ha tingut l’activitat frenètica d’idees que sí que ha tingut el grup de dones. Comiats de dormir a casa i de no gastar en cap cas més de 80 euros per persona.
Versió escapada
Com cada volta la gent es casa més gran, és molt probable que es puguen permetre un viatget amb amics. Així que canvieu el bar de tota la vida del barri, per un bar de tota la vida en Conca, Granada o Sevilla i féu el mateix que faríeu a la vostra ciutat més propera, però deixant-vos pel camí bona cosa d’euros. La versió “falla d’especial” d’esta modalitat és anar a l’estranger amb un grup d’amics o amigues. Que hi ha grupet que va a Amsterdam o a Londres a passar un cap de setmana, llocs als quals pots trobar vols barats i tenen fama per la seua cultura… nocturna. Però està també qui celebra el seu comiat en Las Vegas, en Cuba o en Tailàndia. En estos casos sí que estan justificats les pors a “que farà per allí”, ja que allà passen coses que no solen passar-te al bar del poble. Deu ser cosa del xoc cultural i de la unió de la fauna valenciana amb la fauna “exòtica” del destí. Estos comiats ixen molt més cars, i no només parle de diners.
Extra multiaventura. Qualsevol modalitat de comiat pot incloure paintball, visita als cars, passeig en vaixell, una Escape Room o una activitat similar a Humor Amarillo. La qüestió és gastar diners i fer coses, per eixe ordre, mentre vos emborratxeu, que sembla ser l’objectiu final.
Ressacot a Cullera
Ara que està À Punt d’obrir la nova tele, podrien participar en alguna pel·lícula de producció pròpia. I ja que els valencians portem les festes a un nivell superior, fer un Ressacot a Cullera seria de segur un èxit de taquilla. La trama implicaria un cap de setmana en la capital de la festa valenciana: Benidorm. Però que després d’una nit etílica la cosa acabe a Cullera amb el grup del comiat repintant el cartell i ficant algun destarifo com “cul de pera”, “culpable” o “Fes-me la Cullereta”, el que més entre per guió. Pel camí carreres amb cotxets de minigolf pel passeig de Benidorm atropellant a iaios de l’Imserso, aparició estel·lar de Ylenia fent del seu propi personatge, una absenta de la Marina que provoca alguna al·lucinació i alguna idea genial com agafar un patinet per a anar a l’illa de Benidorm i acabar en Formentera. Allà precisament ha anat el grup de dones a fer la seua festa i l’encontre no resulta com era d’esperar… No vos revelaré més que al final no caldrà que passeu pel cinema.
Com dia adés el tema del comiat està anant-se’n un poc de mare, que hi ha gent que n’organitza tres: la del poble, la de les parelles i la d’anar-se’n a l’estranger. Tant per preu, com per expectatives, com per preparatius, com per les conseqüències, la cosa està agafant de vegades més rellevància que les bodes. És com aquells xiquets que volien prendre la comunió pels regals, ara hi ha qui vol casar-se per la festa de comiat. I el resultat de tanta burrera és que molts bars han prohibit a aquells que estan celebrant un comiat de solters entrar al bar, València ha prohibit les xarangues pel casc urbà, i fins i tot alguns pobles com Tarifa o Mojácar han prohibit directament estes celebracions al seu municipi. Això sí, una cosa no canvia mai, faces el comiat que faces, sempre escoltaràs abans d’anar-te’n disfressat de Borat a Eivissa la frase de ta mare que et dirà “coneiximent”. Encara que si vas de Borat a Eivissa els teus amics, el coneixement, ni el tenen, ni el coneixen.